НІШЕВІ КУЛЬТУРИ ЯК ЧИННИК ДИВЕРСИФІКАЦІЇ ДОХОДІВ АГРАРНОГО БІЗНЕСУ: ФОКУС НА ЛІКАРСЬКІ РОСЛИНИ - Бойко, Л.О. (Таврійський науковий вісник. Серія: Економіка, 2025)
Останніми роками в Україні зростає інтерес до нішевих сільськогосподарських культур як перспективного напрямку диверсифікації аграрного бізнесу. В умовах воєнних викликів, нестабільності ринків та обмеженого експорту, особливу увагу привертають лікарські рослини, які мають високу додану вартість, експортний потенціал і широке застосування в фармацевтичній, косметичній та харчовій галузях. Вирощування таких культур дозволяє аграріям не лише знизити залежність від традиційних ринків, а й підвищити економічну стійкість господарств завдяки більш гнучкій моделі доходів. Мета дослідження - обґрунтувати економічну доцільність розвитку нішевого рослинництва в аграрному секторі як ефективного інструменту диверсифікації доходів сільськогосподарських підприємств, а також проаналізувати потенціал вирощування лікарських рослин у контексті підвищення конкурентоспроможності агробізнесу в умовах ринкових коливань та змін клімату. У статті розглянуто роль нішевих культур як інструменту диверсифікації доходів аграрного бізнесу в умовах сучасних економічних та кліматичних викликів. Основна увага зосереджена на обґрунтуванні економічної доцільності розвитку нішевого рослинництва, зокрема вирощування лікарських рослин, як одного з перспективних напрямів підвищення стійкості та конкурентоспроможності сільськогосподарських підприємств. Проаналізовано ринкові тенденції, потенціал внутрішнього і зовнішнього попиту на лікарську сировину, а також фактори, що впливають на ефективність її виробництва. Визначено ключові переваги впровадження нішевих культур у структуру аграрного виробництва, зокрема у контексті адаптації до змін клімату та зменшення ризиків, пов’язаних із традиційним землеробством. Зроблено висновки щодо доцільності стратегічного переорієнтування частини аграрного бізнесу на культивування лікарських рослин як сегменту з високою доданою вартістю. Проаналізовані приклади виробництва окремих культур засвідчили, що навіть на відносно невеликих площах можливо досягти високої рентабельності за умови дотримання технологій вирощування, переробки та реалізації.